www.SweSUB.nu - För mer texter
Alla filmer är till viss del fiktiva.
Ingen film är en trogen skildring av en människas liv.
Alla har sin synvinkel.
PUBLIC ENEMY NUMBER ONE - DEL 2
Utkanten av Paris, 2 november 1979.
Det är en lättnad.
- Hur många var ni? -30.
- Hur länge har ni skuggat honom? - Ni får vänta med att få detaljer.
- Inga misstag av polisen? - Absolut inte.
- Allt gick bra? - Ja.
Två avdelningar samarbetade: kriminalen och en specialenhet.
Han öppnade dörren. Vi visste att han hade två granater.
Vi varnade honom, men han gav sig inte.
Om han inte hade släppt fram lastbilen hade han kunnat fly.
Jojo?
Bårar!
Vi har sett tillräckligt.
Vänta.
Nittonhundra...
...sjuttiotre...
...torsdagen den 8 mars.
Förhör...
...av Mesrine, Jacques.
Hallå! Vad går sönder först? Handklovarna eller elementet?
Det uttalas inte "mesrine", utan "mayrine".
Stumt S som i Miromesnil, inte Miro-mess-nil.
Okej, Mesrine. Berätta lite om dina vänner Grangier och Ardouin.
Känner dem inte. Har aldrig hört talas om dem.
- Den store Jacques! - Hangarfartyget.
Kul att se dig igen.
Du har gått upp i vikt.
- Jag bantar. - Gör du?
- Ja, jag ser det. - Se på beviset.
- Alltid redo, va? - Man är väl ett hangarfartyg.
Kusten är klar.
- Vad fan gör du? - Vi tar den här också.
Rån! Ner på golvet!
Ner på golvet! Sätt fart, tanten.
Du rör dig inte! - Du rör dig inte heller! Förstått?
Fyll den. Kom igen!
Fyll den. Skynda dig!
- Kom igen, skynda dig! - Och det var två!
Så kassörskan kände igen mig? Hurra för kassörskan.
Hon kände igen Grangier och Ardouin.
Jag känner dem inte.
Mina kumpaner är alltid maskerade. Din kassörska behöver glasögon.
Vi plockade dig som en blomma. Var inte så kaxig.
Rör dig inte!
Ge upp. Det är polisen.
- Du erkänner rån och mordförsök? - Ja.
Men inte de stulna checkarna?
Jag lägger gärna korten på bordet-
- men erkänner inget jag inte gjort.
Vi måste köra honom till domstolen i Compičgne.
Du åker in. På lång tid.
Ska vi slå vad om att jag är ute om tre månader?.
- Vad är det nu? - Jag måste på dass.
Jag är kass i magen. Ska jag skita på domarens bord?
Skynda dig.
Ska jag torka mig med fötterna?
Vänta.
Är han bög eller tänder han på skitlukten? Lite privatliv, tack.
Jag skiter på golvet om ni inte släpper till lite.
Släpp till lite.
Så ja.
Ärligt talat...
- Skynda dig. - Jag kommer!
Nu känns det bättre.
Herr Mesrine, ert uppförande...
Ordförande, det är inte tillåtet att pröva den åtalade i handfängsel.
Jag finner det komiskt att ni ska lära mig lagen.
Ni behöver inte era händer. Det räcker nu, Mesrine.
Alla ner på golvet! Ta av handfängslet.
Ta av dem! Upp mot väggen, tjockis!
Skynda er! Ingen rör sig! Förstår ni?
Du följer med mig.
Ingen rör sig! Ligg kvar!
Upp med dig. Du rör dig inte!
Du rör dig inte! Släpp vapnen! Ner på golvet!
Ingen rör sig!
Kom!
Det här hjälper dig inte.
Släpp puffran, annars dör han! Släpp den!
Jag skjuter domaren. In med dig!
In i din bil - nu!
Tillkalla förstärkning.
Skynda dig! Skynda dig, för fan!
- Varför tog du inte med domaren? - Kör!
Kom igen!
Ge mig min puffra.
Backa, annars skjuter jag skallen av dig! Backa!
Jag skjuter skallen av dig!
Ur vägen!
Robert, han blev skjuten. Kan du göra nåt?
- Ja, jag tog en kula. - Kom.
Jacques, nyheter hemifrån.
Din pappa ligger på sjukhus. Nu tittar vi på dig.
Mesrine har gjort värre saker, men aldrig något fräckare.
Han valde platsen för rymningen.
När han greps i mars överklagade han en tidigare dom.
Han visste att han skulle få sin sak prövad i Compičgne.
När han bad att få gå på toaletten-
- var det för att hans kumpan...
Han pratar om mig.
Mesrine var beväpnad i rättssalen och skrek.: "Jag dödar domaren!"
Det har jag aldrig sagt. Aldrig!
För alla poliser som har underskattat honom-
- kan nu vara säkra på att Mesrine är samhällets fiende nummer 1.
Nummer 1.
God dag.
Pappa?
Det är jag.
Det är jag. Det är Jacques.
- Mår du bra? - Varför kom du hit?
Bankerna var stängda, så då kunde jag lika gärna besöka min pappa.
Så du kom.
Har du sett din dotter?.
Inte än.
Jag var ingen bra son. Jag är ingen bra pappa heller.
Jag bara är sån. Vad kan jag säga? Förlåt.
Jag bara är sån.
- Det måste vara mitt fel. - Nej.
Vad som än händer så är du alltid hennes pappa.
Ja.
Och du är alltid min son.
Förlåt. Förlåt mig.
Det är bäst att du går nu.
Jag vet.
Hans mamma, hans barn, hans pappas anställda - inga andra.
Så dum är han inte.
Paris, september 1973.
- Har du gått in i en dörr? - Nej, det är en boxningsskada.
Är du boxare?
Ja.
Michel är också boxare.
- Kan du köra bil? - Ja.
Vi har ett litet jobb om ett par dar. Intresserad?
I samband med bankrånen söker vi en grå Renault 16.
7791 Yankee Lima 75.
Efterlyst bil hittad.
Vi har hittat bilen.
Använd inte gatan som soptunna. Ni får inte stå här.
Kom ut ur bilen och visa era papper.
- Jag väntar. Kom ut ur bilen. - Händerna på ryggen.
Ur vägen!
Stick!
Stanna!
Ut ur bilen!
Öppna! Ut med dig!
Ut!
Rör dig inte!
Kör!
Vi tar La Chapelle.
Sväng höger.
Den vägen! Där!
Kom!
Stick!
Akta!
Kom nu!
- Sitt! - Ingen rör sig!
- Titta inte! - Fy fan, mitt öra.
Jag sa att han inte dög. Han är en sopa.
- Du höll på att få oss gripna. - Förlåt. Och sluta tjata nu.
Snuten har honom. Vad tror du händer?
Han vänder tvärt.
För helvete. Hör på.
En man jag väljer tjallar aldrig. Förstår du?
Kyss mig i röven.
Aldrig!
Om du är så smart kan du klara det själv.
- Dra åt helvete, Mesrine. - Stick bara.
Ut! Alla ska ut! Ut, ut, ut!
Kommissarie Broussard.
Måste vi vänta länge till?
Mina killar har legat på taket i åtta timmar. Det regnar.
Jag har sett det. Jag meddelar dig.
Jävla fjant.
Polisen! Öppna!
Ge upp, du är omringad!
Polisen, ge upp! Huset är omringat!
Vad? Vad? Vad är det?
Vem är det? Vad vill du mig?
Kom ut, annars slår jag in dörren!
Verisst dich! Jag är från Baader gruppen.
Hela skiten kommer sprängas i luften!
Jag älskar Revolutionen. - Klä på dig!
Underbart. Tack så mycket!
Sluta, Jacques. Du spelar över.
- Vem kallar mig Jacques? - Robert Broussard.
Kommissarie vid kriminalen.
Broussard med getskägget? Han som alltid är i tidningen?
Det är jag. Sluta tjafsa nu och ge upp.
Kyss mig i röven. Bevisa att det är du.
- Skjut in ditt polisleg under dörren. - Då kan du skjuta mig.
- Du kan skjuta när jag tar det. - Det är sant.
Jag lovar. Du vet vem jag är. Jag Ijuger inte.
Jag skjuter inte.
Kom igen, Broussard. Fatta mod.
- Okej, Jacques. - Jag väntar.
Här.
Nå?
Broussard.
- Jag vill be dig om två tjänster. - Inom det rimlighetens gränser.
Jag har en tjej här. Låt henne vara.
Och ge mig 20 minuter. Jag måste göra en grej.
Nåt mer? En bil och en chaufför?
Det får jag vilket som. Det är antingen det eller krig.
Nå?
20 minuter, Jacques. 20 minuter.
Vad ska vi göra?
Vad ska jag göra? Ge mig en uppgift.
- Vad kommer de att göra med mig? - Ta tändstickorna på bordet.
På bordet!
Griper de mig? Sätter de mig i fängelse?
- Jag vill inte sitta i fängelse. - Lugn.
- Jag kan inte... - Håll käften!
Förstår du? Du håller käften.
Vad gör de med mig?
Ta det lugnt, det grejar sig.
Lugn.
Vad gör du, Mesrine? Lockar oss i en fälla?
Jag sa 20 minuter, inte 45.
Broussard, vågar du komma in och hämta mig utan vapen och väst?
- Varför skulle jag det? - För att se om du kan.
Det hade jag gjort.
Kom igen, din fegis.
Är du säker på att du är i min viktklass?
Nå, Broussard?
Jag går in.
Okej, Jacques. Jag har lagt väst och vapen.
Vågar du komma ut obeväpnad?
Vad säger du nu?
Hör du, fotografen. En bild till eftervärlden.
- Broussards stora stund. - Om du säger det...
Undrar du inte varför jag inte sköt dig och dina män?
- Snutar tänker inte, de handlar. - För att en dam var närvarande.
Nästa gång blir det inga damer eller champagne.
Då blir det bara du och jag.
Okej... på återseende då.
De La Santé-fängelset, Paris, 1973.
Vakt.
Vakt!
Vad vill du, Jacques?
Vem är han här? Pinochet?
- Det är en chilensk general. - En chilensk general?
En gubbjävel som heter Pinochet får förstasidan. Inte ett ord om mig!
- Det var en statskupp. - En statskupp?
Skaffa en skrivmaskin åt mig. Jag vill skriva nåt.
- Jag ska se vad jag kan göra. - Gör det.
Kan ni förklara det här?
Mars 1977.
Det är min bok.
Det är ingen bok. Det är självmord.
Ni ställs inför rätta om två månader och ger nu ut 40 morderkännanden.
Just nu granskar alla poliser i Frankrike er bok.
De fiskar upp olösta brott och går ut och gräver upp lik.
De borde gräva häruppe.
Varför? Är historierna inte sanna?
- Folk vill ha fart och spänning. - Och?
Ingen jury tror att jag är så dum-
- att jag erkänner saker som gör att jag slutar i giljotinen.
Ute på gatorna...
...är jag en stjärna.
Ni roar folk, men skrämmer dem också.
Om de kan göra folk mindre rädda genom att fängsla er gör de det.
Vad borgerlig ni är. Det är för mycket.
Domaren har tillåtit ett besök.
Jag har blivit stor.
Jag ser det.
Jag är inget litet barn längre.
- Du är vacker. - Tack.
Hur är det med dina bröder?.
Boris och Bruno har det bra. De ränner runt och busar.
Konstigt, va?
Åk inte moped med värstingarna.
Leker du pappa nu?
Du är ju inte där och kan kolla mig.
Var försiktig ändå.
När kommer du tillbaka?
Inte just nu.
Jag är ledsen, gumman.
Det är inget bra sätt att ses på.
Det är bättre. Om jag vill träffa dig så vet jag var du är.
Jag saknar dig.
Jacques Mesrine...
Förnekar ni fortfarande att ni känner Ardouin?
Jag känner honom inte.
Herr Ardouin, res er upp så att Mesrine ser er bättre.
Jag känner inte igen hans ansikte. Den snoken hade jag kommit ihåg!
Förnekar ni att ni tog en domare som gisslan under er rymning?
Va? Som alla goda medborgare sökte jag skydd hos lagen.
Vad är det för fel med det?
Är det fortfarande er avsikt att rymma igen?
Ordförande, under ert dalmatinerskynke-
- måste ni veta att när man är i helvetet-
- så har man rätt att rymma. Jag vill säga att det är en plikt.
Och dessutom är det ett yrke.
Jag säger aldrig nåt som jag inte kan stå för.
Mina damer och herrar, vad är det här för nyckel?
Vad är det för nyckel? Det är nyckeln till mitt handfängsel.
Se på deras miner. Vill ni veta hur jag fick nyckeln?
Jag köpte den av en fångvaktare.
För 3000 franc, mitt herrskap.
Ärade press och jury-
- så står det till med systemet som ni är så ivriga att försvara.
Kommissarie Broussard, slug som vanligt, sitter hos journalisterna.
Kommissarien... Så kan ni undersöka den.
Varför äger ni så många vapen, herr Mesrine?
Hur ska jag förklara det?
En oförklarlig känsla av fara har plågat mig sen barndomen.
Vad gnäller ni om? Jag fixar mina fiender själv.
Det ger mindre arbete för polisen och mer för ambulansmännen.
Han försöker verka sympatisk.
En bandit, visst, men en som inte gör en fluga förnär.
Som behandlar sina offer värdigt.
Det är ju befängt!
Det är inget annat än förställning för att dölja hans avtrubbning!
Det finns inga rumsrena gangsters. Det finns bara gangsters. Punkt slut!
Och ni är en gangster, Mesrine.
Ni skjuter varje gång ni måste.
När det går snett går ni hela vägen.
Ärade jury, ni ska upprätthålla lagen och ge Mesrine hans straff.
Det finns inget samhälle om det inte finns straff.
Så jag är samhällets fiende nummer 1?
Vilket svammel.
Jag är bara en institutions fiende. Bankernas! Ja, jag rånar dem.
Så de gillar mig inte.
Men när jag rånar en bank bryter jag inte mot lagen.
Jag stjäl från en större tjuv än jag!
Vill ni kasta mig i hålet? Kasta nyckeln och glömma mig?
Gör det bara, kasta mig i hålet.
Men jag rymmer. Jag rymmer.
Det kan ni lita på!
Rätten och juryn har med åtta röster eller mer-
- beslutat döma Pierre Vandhoren till fem års villkorligt fängelse.
Michel Grangier får sju år på en säkerhetsanstalt.
Michel Ardouin får tio år på en säkerhetsanstalt.
Och Jacques Mesrine-
- får 20 år på en säkerhetsanstalt.
Mars 1978.
Herr Bernard, har du eld?
Visst, herr Jacques.
Tack.
- God dag, Luc. - Hej, Jacques.
Hej.
Varför tränar du? Har du planer?.
Du kan svara. Jag är Jacques Mesrine.
Och? Vad gör du på min gård?
Här får jag vad jag vill ha.
Jag ser det.
Du vet väl att jag har rymt tre gånger?
Det har jag också.
Jo, men...
Kanske...
...gör jag det igen en dag.
- Jag heter Franįois Besse. - Jag har hört det.
Inget nytt om kristdemokratemas ledare, vars avrättning-
- tillkännagavs av Röda Brigadema i går. Victor Brava i Rom.
Det är nu 52 dagar sen som polisen i Rom...
Kroppsvisitering!
Vid Aldo Moros bortförande den 16 mars-
- chockades italienama av morden på hans fem livvakter.
Även om mycket har sagts om Aldo Moros öde...
- Det är bara foliet runt kexen. - Bra.
Herr Jacques, din advokat är här.
Vakt? Jag vill in. Jag fryser.
Om två minuter. Jacques ska in först.
Två minuter.
God dag.
- Vad händer? - Angående Kanada...
- Jag har inte med mig akten. - Det är lugnt.
Vakt!
- Vad är det? - Vi behöver en akt.
Min granne har den. Jag bad honom om ett råd.
- Besse? - Ja.
Hörde ni det? Var snäll och hämta akten.
- Okej. - Tack, vakt.
Om det kommer ut förlorar jag min legitimation.
- Det är hela mitt liv. - Oroa er inte.
Ni räddar mitt liv.
Jag vill inte förstöra ert.
Planen går i lås.
Den har redan gått i lås.
Mesrine sa att du har hans akt.
Vi har ett problem.
Gå in.
Besse, vad gör du?
Vad händer här? Upp mot väggen!
Pistol!
Klä av dig! Nu!
Titta inte på mig!
Byxorna. Sno på!
Titta in i väggen! Upp med händerna!
Håll mun! Vänta!
Ta med mig. Jag sitter på livstid.
Lugn.
Kom, flickor. Den här vägen.
In i cellen! Skynda er!
Hör på. Du är fånge, okej?
Ta den här.
Rör dig inte!
Håll käften och följ med.
Kom ner!
- Ta stegen. - Ska nån följa med?
Ingen? Trist för er.
Sätt fart.
Rör dig inte! Släpp vapnet!
Släpp vapnet!
Upp mot muren!
- Ta den här. - Va?
- Stegen mot muren. - Av med rocken.
Ta av den, för fan!
Vi är klara.
Ge mig dem.
Kom!
Franįois, handskarna.
- Täck oss! - Jag ska.
Om du rör dig skjuter jag dig!
Fäst kroken.
- Polisen behöver er bil. - Skynda dig! Ner!
- Ut ur bilen. - Fort, fort!
Ut ur bilen!
Ut, för fan!
Kom!
Fort, fort!
Kom!
Skynda dig!
Kör!
Skräcken upphör aldrig. Röda Brigadernas kamp-
- slutar i illdåd och mord. Aldo Moro är död.
Premiärministern miste livet i ett ohyggligt terrorspel.
e kommunikén fick användas.
Ett anonymt telefonsamtal berättade om en bilbomb-
- vid kommunistemas högkvarter. Där fanns ingen bomb-
- men väl en död man i bagagerummet.:Aldo Moro.
Var har du varit? Säg till.
Jean-Luc, det är ett nöje att för dig presentera...
...prinsessan Annie och prinsessan Christiane!
Min kusin Jean-Luc. Han är vapenhandlare.
Sätt er. Var riktigt snälla mot honom.
Se på honom. Han behöver det verkligen.
- Är de riktiga? - Rör inte!
Okej...
- Bruno... - Jean-Luc?
Kom.
Varsågoda. Rör ingenting.
Rör inte pistolerna. Jag kommer strax.
- Ja? - Vilka är brudarna?
- De är inga brudar. - Vad är de då?
Jacques Mesrine har rymt. Vi ägnar oss inte åt sensationer-
- men vi måste rapportera att samhällets fiende nummer 1-
- nu är på fri fot.
Det är hans tredje rymning. Mer spektakulär än den förra.
Du runkar ju till underklädesreklam.
Två andra fångar följde med. En dödades...
Du gillar sallad, jag kött. Nu vill jag bita i rostbiffen...
Franįois, du får inte... Sabba inte för mig nu.
Vi går. Din vän trivs visst inte.
Nej, kom hit.
Vad är det här? Stanna här.
Du skrämmer Annie. Sätt på teven igen.
Tro inte på allt pressen säger.
- Vi måste iväg. - Igen? Vänta lite, Franįois.
- Var det ni på tv? - Du kan dua mig.
Jacques Mesrine.
et är stumt. Jacques Mesrine.
Angenämt.
Kommissarie Vaugier. Inspektör Heriot.
- God dag. - God dag.
- Är er chefen inte här? - Jag är stationschef.
Är ni alltid så många här?
Kommer ni ända från Paris för att kolla schemat?
Var inte näsvis.
Hur många är normalt i tjänst på kvällen?
- Runt tio. - Vad sa jag? Inte illa.
Hur så?
Har ni på sistone hört om nån aktivitet-
- från de två dårarna där?. Besse och Mesrine?
Nej. Tror ni att de hade vågat sig på nånting här i kvarteret?
Man vet aldrig med de två. Va?
Håll framförallt utkik efter den lille. Han är värst.
Henri, vi måste gå. Vi måste jobba.
Tack.
På återseende.
Vi ses förhoppningsvis snart igen.
Du sa att det var en handfull.
Även om de var en armé så är de bara fega snutar.
Falska sedlar, säger ni.
Och ni vill se om vi har några i valvet.
Det är nog bäst.
Har ni ett domstolsbeslut?
- Polislegitimation... - Nej, jag vill se ett beslut.
Ett beslut.
Vill ni ha ett beslut? Jag har ett beslut här.
Ett fint beslut. Ett slutbeslut.
Fyll den, gubbe. Skynda på!
Nu tar vi kassaskåpet. Till kassaskåpet.
Så där. Skynda dig.
Titta inte på mig så där.
- Beredd? - Ja.
Kom! Kom nu, för fan!
Kör!
Håll i dig!
Sökpatrull, uppställning!
- Det är inte sant! - Den är död.
Rättning mittåt!
Givakt!
Avdelning klar!
Mitt ben...
Lämna av till chefen!
- Sätt igång! - Ge mig din slips.
Höger om!
Sitt upp!
Mesrine och en kumpan rånade kasinot i Deauville i fredags.
De lämnade sin bil i skogen söder om Bernay.
Rånarna är kvar i området. Polisen inleder en efterspaning.
Det räcker, va?
Visst var det bättre? Har du sett kläderna?
Tack för kläderna.
Okej...
Vad sägs om att i stället för skola-
- åka en sväng med farbröderna Franįois och Jacques?
Och pappa. Och mamma, om hon vill med.
Vi röstar om det. Jag röstar för. - Vad säger du, Franįois?
Då är vi två!
Pappa?
Så ja. - Och mamma...?
Och barnen. Och hela familjen är överens.
Det var bra.
Då åker vi.
Akta ryggen.
Kom här.
- Vad heter du? - Daniel.
Vet du några småvägar till Chaufour?
Kör småvägarna och släpp av oss där. Okej?
Annars... Jag behöver väl inte säga det rent ut?
Det är bra.
Nu.
Fortsätt, fortsätt.
God dag, frun. Det är gendarmeriet.
Trots att 300 man finkammade Alenįon-skogen söderom Bernay-
- och trots hundar, helikoptrar och en elitstyrka...
Vad är det?
En vägspärr.
- Var snäll och öppna bagagerummet. - Fäll upp armstödet. Stäng av radion.
Fäll upp armstödet.
Gode Gud, gode Gud!
Fortsätt, kom. Fortsätt.
Stanna.
Har ni nåt att berätta för oss?
Vi undersöker er bil. Kom ut och öppna bagageutrymmet.
- Mycket bra. Tack. - Ta det lugnt, barn.
- God dag. Gendarmeriet. - God dag.
- Har ni sett nåt på vägen? - Nej.
Det är gendarmeriet. Var snäll och stäng av motorn.
Jag är trött på det här.
- Allt bra, barn? - Ja.
Vi måste undersöka alla fordon.
- Jaga Mesrine utan att besvära oss. - Ingen diskussion nu.
Jag har inget där bak. Titta själva, där finns inget.
Ingen diskussion nu!
Ni kan köra. Kör.
Här är ingen.
Daniel, kom.
Daniel, kom. Kom hit.
Här.
Det är för kläderna och din tystnad.
- Jag förstår. - Hur mycket ger du honom?
10000.
För lite gamla kläder? Just snygg affärsman du är.
Sluta. - Du skötte dig bra. Kör nu.
Där.
Vi kan komma över där. Titta.
Ge mig den där. Titta.
Du tvivlar. Det är ju solklart.
Titta. Du tvivlar alltid.
Går det?
Fortsätt.
Man bottnar här. Titta. Litar du inte på mig?
Här var det lite djupare.
Kom.
Det går bra, det går bra.
Nej, det går inte bra.
Vänta. Håll den här.
- Varför?. - Jag ska kasta över den här.
- Det är för långt. Låt bli. - Lita på mig.
Det är för långt.
Fan!
Akta!
Kom hit, Franįois.
- Den sjunker! - Den har sjunkit.
- Det var din andel! - Lägg av.
Vad är det där borta? Titta. Vad är det?
Herrejävlar. En eka.
Sökpatruller har letat hela natten-
- och andra grupper i andra skogar.
Polisen är nu säker på att de två rymlingarna lämnade området-
- innan sökandet började och man utökar nu sökområdet.
- God dag. - God dag.
Nå? Vad bjuder du på?
Champagne. - Den bästa. Har ni Cristal?
- Visst. - En flaska.
- Vad heter du? - Sylvia.
Och du? Vad heter du?
Jacques! Jacques! Jacques!
- Vad heter jag? - Jacques! Jacques! Jacques!
I morse läste jag mitt horoskop.
Vad stod det?
Att jag skulle bli kär.
Paris, juli 1978.
Nå, Isabelle... Har du med min lilla present?
Tack.
- Kan vi börja? - Visst, varsågod och skjut.
Varför gör du allt det här?
För att jag inte gillar lagar.
Jag vill inte bli väckarklocks-slav. Jag vill inte drömma bort livet.
Jag vill inte tänka i affären: "Den kostar tio månadslöner. "
Vad vill du ha ut av livet?
- Ära? Pengar?. - Vilken fråga!
Pengar, pengar och mer pengar.
Vi lever i en värld av utsugare. Men jag suger inte ut någon.
Jag söker pengar där de finns. I bankerna.
Politiskt då? Står du till höger eller vänster?
Ingetdera. Politik är korrupt. Men det vet du väl.
Jag litar inte på några politiker.
Hade du sagt att du är en farlig man?
Farlig...? Vad tycker du?
Ja, kanske. Jag vet inte.
Varför frågar du det? Farlig? Det beror på.
Inför beväpnade snutar, ja. Då har jag inga gränser.
Skjut bara!
Det blev bra.
Farlig...?
Kanske. Kanske är jag farlig.
Hur tror du att du kommer att åIdras och dö?
Jag tror inte att jag hinner bli så gammal.
De skjuter mig och jag dör. Det är logiskt. Så slutar det.
Och en man som har suttit på en säkerhetsanstalt-
- har rätt till det. Så jag har verkligen rätt.
Är det inte en lite dyster syn?
- Har du några planer?. - Jag har massa planer.
Jag vill stänga säkerhetsanstalterna. Jag satt där i fem år!
Jag ska hjälpa alla ut. Jag har sett män slitas i stycken, krossas.
Fattar justitieministeriet inte det-
- så är jag nitroglycerinexpert.
Jag mördar domare om jag måste. Vill de ha en fransk Baader-Meinhof?
Vill de ha Röda Brigaderna? De borde tänka.
Om jag så måste träna med palestinierna så gör jag det.
Jag spränger oss alla. Vill du ha kaffe?
- Ja tack. - Socker?.
- Hej. - Vad ska du ha?
Kan jag få två Paris Match? Och en Marie-France.
Varsågod. Det blir två pund.
- Jacques Mesrine? - Ja?
- Du är med i Paris Match. - Det var på tiden.
Här.
På dagens meny: lammlår!
Jag vet inte med dig, men jag är less på engelsk mat.
"Om jag så måste träna med palestinierna så gör jag det. "
"Vägrar justitieministeriet så blir det blodigare än Baader-Meinhof. "
Det sa jag. Och det gör jag.
- "Jag är nitroglycerinexpert. " - Fortsätt.
..."mörda domare om jag måste. " Vad är det för svammel?
Det är revolutionen.
- Va? - Revolutionen.
Vi är brottslingar, inte idealister. Vi slåss inte mot systemet.
Har du hört det? Typiskt småtjafs.
Eftersom han är liten tänker han smått.
Jag sätter mig inte på höga hästar. Och jag vill inte hämnas på staten.
Okej, men kom inte och be om en autografi ditt ex.
- Du kan torka röven med det. - Lägg av.
- Kom och ät nu. - Jag jobbar inte så.
Jag använder pressen. Och?
- Det är bäst vi får det ur världen. - Okej, men vid matbordet.
Kom!
Vi tar in de åtalade.
Jag har skaffat ett kanonjobb. Nu ska du få höra...
Vi ska kidnappa en miljardär.
- Varför det? - Vad är det för fråga?
För att ta hans pengar.
Och tro mig, jag har hittat en mycket speciell miljardär.
Ingen gråter över honom. Han är en gammal skitstövel-
- som hyr ut slumlägenheter.
Det är bombsäkert.
Men det är mer. Vet du vad vi gör efteråt?
Vi skaffar några granatgevär-
- och anfaller säkerhetsanstalterna.
Vet du vad, Jacques? Anfall säkerhetsanstalterna.
Men efter det då?
- Efter det... - Grejen är att du aldrig slutar.
Du vill rasera systemet.
Jag vill bevara det så jag kan mjölka det.
Du är en snurra. Det värsta är att du inte fattar det.
- En snurra? - En snurra.
Vad är det för uttryck? Jag vet inget om några snurror.
Sarthe, juni 1979.
God dag. Är herr Lefčvre hemma?
Jag är hans son. Vem frågar?.
Kommissarie Vaugier, kriminalen. Får vi komma in?
- Vad gäller det? - Er far äger några hyresfastigheter.
Vi vill prata med honom om det.
- Jag hämtar honom. - Tack.
Vad kan jag hjälpa herrarna med?
Några av era hyresgästerhar klagat över missförhållanden.
Vi måste be er följa med till stationen.
- Kan ni inte göra det här? - Nej. Hur skulle det se ut?
Nåväl, vi åker väl då.
Det tar väl inte så lång tid.
- Be Charles köra fram bilen. - Nej, nej, vi har en bil.
Vi kör hem er när ni är klar.
Då åker vi väl.
Tack för er samarbetsvilja.
Nu är du i den Palestinska Befrielsefrontens våId.
Palestina?
Vad har det med mig att göra?
Jag hyr ut lägenheter i Paris. Jag är inte ens jude.
Det är inget problem.
Du kommer att betala till mig - Jacques Mesrine.
Mesrine?
Ska du hålla mig här länge?
Om du inte betalar så kommer du inte hem.
- Hur mycket kräver du? - Tio miljoner. Kontant.
Tio miljoner?!
Nej, det är på tok för mycket.
Jag är 82 år. För det priset är det inte lönt.
Döda mig med en gång.
- Du ger oss åtta. - Nej.
Vad då, nej?
- Nej. - Det är inget du bestämmer.
- Sju. Det är mitt sista bud. - Nej.
Hur mycket hade du tänkt dig då?
Sex. Och jag betalar i fyra omgångar.
Fyra omgångar?
Tre omgångar.
Och om du blåser oss så dödar jag dig helt gratis.
Är det förstått?
- Är det förstått? - Ja.
Han är otrolig.
God middag, utsökt konjak... Vi är inte så olika, herr Mesrine.
Vi är livsnjutare.
Och om man måste-
- pressa ärliga arbetare på pengar för att få livets goda-
- så varför inte?
Jävla skitsnack. Vi är helt olika.
Du är en utsugare. Jag är revolutionär.
Det är inte samma sak.
Hur skiljer man en revolutionär från en gangster, herr Mesrine?
Är det en gåta?
En revolutionär hade satt en kula i skallen på mig-
- och lämnat mitt lik i en bils bagagerum.
Och aldrig bett om pengar.
En gangster däremot kräver lösen-
- hämtar pengarna och släpper mig.
- Exakt det kommer du att göra. - Det är gott.
Det finns en tredje möjlighet.
Jag får pengarna, skjuter dig-
- och lägger dig i bagagerummet. Har du inte tänkt på det?
Allt det som står i tidningarna då?
"Mesrine, den hederlige banditen som alltid håller sina löften. "
Är det bara tomt prat?
Mesrines kumpan Besse har gripits i Belgien.
Han har deltagit i flera av Mesrines rån sen rymningen.
Nyligen lämnade Besse samhällets fiende nummer 1.
Belgiska polisen grep honom i en förort till Bryssel med tre andra.
Stackars Franįois.
Belgierna tipsades av fransk polis...
Haffad av belgisk polis. Då måste man vara korkad.
Jag känner honom. Han är snart ute.
Okej.
Jägargryta ā la Jacques. Till bords.
- Inget händer. - Jag får titta.
Det har gått en timme. När hämtar vi pengarna?
Låt honom sjuda. Man ska alltid låta dem sjuda.
Vad är det för bil? Den stannar nära Lefčvre.
Jag får kolla.
Det svinet. Vad sa jag?
Det är snuten. De satans snutjävlarna.
Titta här.
Vi testar deras vindruta.
Kommer du hit med snutar?
Försöker du lura mig? Jag ska göra det mödan värt.
Svin.
Den håller rätt bra.
Vi sticker.
Din jävla son lurade mig! Det kryllade av snutar!
Jag svär, det händer inte igen.
Jag hoppas att du har rätt. För din egen skull.
Det säger jag bara.
Två goda nyheter.
Gubben kommer snart hem. För hans son...
...har betalat den första delen.
Och den andra nyheten... Titta.
Le nu. Jag ska ta en bild. Håll den här.
Det är snart över. Le och säg "cheese".
BESSE RYMMER
Toppen. 600000. Visst är livet härligt?
God dag. Välkomna till BMW. Om jag får visa...
Det räcker. Jag vill ha den här.
Så gärna.
Nej, ingenting
nej, jag ångrar ingenting
inte det bra... Framförallt inte det bra.
Inte det dåliga!
Det skiter jag i!
Kolla på min nya älskling.
Varsågod, herrn. Kör bara. - Han var visst inte från stan.
Var är polisen?
Vi är framme!
Prova det där.
Det är fint.
Vad kostar det?
Du är gripen.
Tycker du om det?
Mesrine har tänkt på en enda sak-
- sen sitt fängelsestraff i maj 1977, nämligen att rymma.
Han åker säkert fast igen. Men han måste prata.
Han måste rättfärdiga sin status som samhällets fiende nummer 1.
Paris, augusti 1979.
Charlie!
Charlie Bauer, osynlige mannen.
- Du är inte lätt att få tag på, - Jag lever inte lika fritt som du.
Jag står till svars inför en grupp.
Ja, just det, det glömde jag. Dina kamrater på vänsterflygeln-
- som säger åt dig vad du får dricka, äta och vilka du får träffa?
Tror du att man kan krossa systemet själv?
Det är inget jag tror. Jag vet att jag kan det.
Har du sett tidningarna? Har du läst min bok?
Delar av den. Jag gillade inte allt.
För den har inget att göra med vem jag är och vad jag står för.
Om vi två hade mötts i Algeriet hade det inte varit på samma sida-
- utan öga mot öga med pistolen i handen.
Det vet jag. Jag hade dödat dig.
Gud nåde dig om du hade missat. Vi har inget att bevisa...
Jag ska hem till min lilla familj.
Men håll kontakten.
Om du behöver nåt, säg bara till.
Det kan bli snart, min vän.
Vad är det för uppförande?
- Vad var det där? - Vilket uppförande?
Strutta runt och vicka på rumpan.
Varför bryr jag mig? Du har alltid varit ett fnask.
Va?
- Kom ihåg varjag plockade upp dig. - Va? Ingen plockar upp mig.
Bara om man har lite...
Ingen plockar upp mig! Ingen köper mig!
Om du respekterade mig hade du inte sagt så!
Snackar du om respekt?
Efter att du stod här och gjorde till dig för min vän?
Vilken vän?
Nu hör du på. Han har suttit på en säkerhetsanstalt, precis som jag.
Franįois var din vän.
Men du ska alltid ha sista ordet och därför slutar du alltid ensam.
Ja, så slutar du, Mesrine. Helt ensam.
Varför? Har du tänkt lämna mig?
Varför säger du det?
Vad är det? ÄIskar du mig inte längre?
Jag vill att vi reser.
- Vi ska resa. - Du Ijuger.
- Det ska vi. - Du Ijuger. Det gör vi inte.
- Du får dig själv dödad. - Nej, ingen ska dö.
- Lova det. - Jag lovar.
- Lova det igen. - Det lovar jag dig.
Mamma!
Det är inte mamma. Visa dem in.
Ett land med människorättigheter där folk är resignerade och fogliga.
Och sen kastar de dig i hålet och gör dig till monster eller lik.
Vi måste bryta ner detta förtryckande system-
- som fortsätter även efter straffet.
Jämfört med säkerhetsanstalterna är giljotinen närmast trevlig.
1. Riv fängelserna.
2. Befria våra kamrater.
3. Bilda en armé med dem.
Vill du verkligen krossa systemet? Då måste du slå till mot plånboken.
Och råna banker.
Banker har alltid rånats. Ändå står de kvar. Varför?
Vad gör du för pengarna?
Mer än att köpa smycken till Sylvia och stora bilar till dig själv?
Du krossar inte kapitalismen. Du kryper för den.
Jag har rymt fyra gånger. Det är inte så pjåkigt.
Hur många gånger har de tagit dig? Har du tänkt på det?
Det händer inte igen. Nu har de inget val.
De måste skjuta mig.
Då dör jag åtminstone på den här sidan av muren.
Min älskling?
Man kan inte prata om nånting.
Hon är stenhård.
Fast...
Vad är det?
Jag har slutat. Det är skadligt för hälsan.
Tror du att du dör av cigaretterna?
Man vet aldrig.
Säg att du är lycklig.
Jag vill att vi ska resa. När vi fortfarande har lite pengar.
Vi stannar lite till. Sen åker vi utomlands.
Men du ska inte vara rädd.
Så länge vi är tillsammans kan ingenting hända oss.
Du är så vacker.
- Jag älskar dig. - Och jag dig.
Jag tror att det är Charlie.
- Vet du vem Jacques Dallier är? - Ett fascistsvin.
Han har blivit journalist och jobbar åt en blaska-
- men är ändå tjallare åt polisen. Ett stort svin.
Läs det här. Läs det! Läs det högt!
"Mesrine, den ohederlige banditen. "
Det är jag!
"Han sviker sina vänner och håller inte sina löften. "
Det svinet.
Vad tänker du göra?
Följ med.
In!
Säg mig, Dallier...
Har din blaska Minute alltid varit för säkerhetsanstalter?
Minute är för extrem.
Med det här scoopet får jag råd att bo på en ö.
På en ö? Vad är det för fel på Frankrike?
Frankrike? Frankrike var en gång en stor dam.
Men vad gör hon på 40-talet? Lägger sig på rygg för Hitler.
På 60-talet knäböjer hon för araber. Ger Algeriet till araberna. Fy fan.
- Tillhör inte Algeriet algerierna? - Tillhör Amerika indianerna?
Vem byggde upp nationen? De vita eller vildarna?
Du har varit snut. Vad tycker du om polisen?
Idioter. En hel hög klantskallar.
De skiter på sig över dig.
De kallar dig "Store Jacques". Patetiskt.
Polisen i oktober-61 var nåt helt annat.
De satte araberna på plats.
Men då hade de så klart Papon. Papon var en bra chef.
Du borde kolla upp Broussard.
- Han bearbetar din dotter. - Gör han? Sänker han sig så lågt?
Jag vet allt om skiten de gör.
Det är klart.
För mig då? Vet du vad deras plan är?
Att ha ihjäl dig.
Det är det inget snack om.
Vänta här.
Ett tuggummi?
Kalasjnikoven är ett bra vapen.
Vi går.
Ta den.
Gå.
Dit bort.
Kom igen.
Kan vi börja på intervjun?
Jag har träffat Jacques Mesrine, som ska svara på mina frågor.
- Är ni Jacques Mesrine? - Såvitt jag vet.
Ni är Jacques Mesrine?
Jag vet inte vad du har hört. Rädslan lyser i dina ögon.
- Är du rädd? - Nej då.
Du ser orolig ut.
Jag är förvånad.
Över vad? Din tidning ville väl prata med mig?
Var det ni som kidnappade Lefčvre?
- Lägg ner mikrofonen. - Va?
Lägg ner den. Klä av dig.
Vill du ha ett scoop? Det ska du få.
Nu gör vi det trovärdigt. Ta av byxorna!
Så de ser att du fick slita för det. Folk får inte tro att du är med oss.
- Det är du inte. - Men du sa...
Kom igen!
- Vill du ha ett scoop? - Vad ska du göra?
Vi sätter på dig handklovar.
Då blir det mer realistiskt.
- Du är gullig. - Händerna.
Scenen är satt. Inga men. Käften.
Käften! Jag ska förklara en sak för dig.
Det är inte längre Dallier som intervjuar Mesrine.
Det är Mesrine som intervjuar Dallier.
Vänta lite, jag...
- Vad heter du? - Vänta!
- Vad heter du? Vad heter du?! - Jacques Dallier.
Vilket bögigt namn. Din jävla bög!
Vad är det för blaska du skriver i?
- Minute. - Just det, Minute.
Vad är det? Är det inte en fascistblaska?
Var det du som skrev en artikel i den om mig?
- Nej, inte jag. - Var ärlig, det är bättre.
Det var du! Du skrev en artikel om mig!
Var det du, bögjävel? Är jag inte schysst mot mina kompisar?.
Sa du att jag inte var schysst? Smutskastade du mig?
Min kompis står där. Fråga honom. Din bögjävel!
En jävla murvel som smutskastar mig!
Jag pumpar er alla fulla av bly!
Nu ska jag visa dig hur man gör i Algeriet.
- Du kvävs. - Sluta! Inte så.
Vi är inte fascister. Det är han. Sluta.
Skjut honom. Det är slut, vi är klara.
Du har rätt.
Nej, vi har bullrat tillräckligt.
Han är färdig.
- Har du sett tidningarna? - Vad då?
Den jäveln Dallier lever. Kan du tänka dig?
- Och? Det är ju bara bra. - Hur? Det är en katastrof.
Vi skulle inte ha skickat bilderna. Alla tidningar är chockade.
Åt helvete med dem. Det högersvinet.
Han var inte ens journalist, utan tjallare.
Sånt betyder inget för journalister.
Dallier har presskort. Du angrep en av dem.
Vad betyder det?
Läs tidningarna.
Nu är våra dagar räknade.
Vi ses.
Hej, min älskling.
Om du hördet här, kära Sylvia-
- så är jag inte här längre.
Det är bara ett minne av min röst, ett minne av oss två.
Ja, min älskling. Din man är död.
Fälld av polisens kulor.
Vet du vad?
När en man har valt att leva som brottsling, av rån-
- av våId-
- somnar han inte in i sin säng.
Det gör detsamma om det var jag eller polisen som sköt först.
Min död är inte dummare-
- än att dö i en trafikolycka eller slita ihjäl sig på en fabrik.
För till slut finns inte döden.
Döden är ingenting förd en som förstod att leva.
Jag kan åtminstone säga att jag inte slösade bort livet.
Som kriminell lyckas man inte i livet. Vad angår kärleken...
Vad angår kärleken så hade jag dig.
Och att bli kriminell var mitt val.
Jag valde att leva ett bekvämt liv genom kriminalitet-
- och att alltid ge mig på, åtminstone nästan alltid-
- de välbeställda, de rika.
Och när jag väl är död är jag inte skyldig till nåt. Då har jag sonat.
Det konstiga är att vissa kommer se mig som en förebild, en hjälte.
Men det finns inga hjältar i den kriminella världen.
Bara män som har valt att leva utanför lagen.
Jag dog med pistolen i hand. Även om de sköt först.
Jag vet bara att om du hör detta band-
- så sitter jag i en cell som ingen kan rymma från.
2 november 1979.
Robert, din tidning.
BARRES HYLLNING TILL ROBERT BOULIN
I morgon är Boulin bortglömd. Vad tycker du?
Jag skiter i vilket.
Kommer ut, kommer ut.
Rödtoppen är ute. Med en pudel i koppel.
Hon går iväg. Uppför Rue Belliard, mot Mont-Cenis.
Hon är där om tre sekunder.
Det är dom. Hon stannade.
Vad gör hon?
Hon tittar åt alla håll.
En man kommer ut och tittar åt alla håll. Det är han.
Han närmar sig... Nej, mot Belliard.
Går över Mont-Cenis.
Han är en kraftig bit.
Han går mot dig, GG.
Jag ser honom. Han går på Rue Belliard.
Han försvann. Var är han?
- GG, ser du honom? - Jag ser honom inte.
Fan.
Där är han.
Han går sakta. Tio steg efter rödtoppen.
Han tittar hela tiden runt sig. Fy fan.
Vad händer om han märker att jag gömmer mig under presenningen?
- Han kommer inte... - Tyst!
Han tittar in i bilen. Han kommer. Jag stänger av radion.
GG?
- Jag ser dem inte längre. - Vad menar du?
De var precis framför mig. Ser ni nåt?
- Jag ser ingenting. - Vänta, lugna ner dig.
Jag ser inget. Jo, där är han!
Mesrine är här. Med tjejen i en metallicbrun BMW.
83 CSG 75. Jag repeterar...
Han backar ner mot huset. Nu är han din, Jojo.
n backar.
Kommer mot mig. Han stannar.
De kliver ut. Hon först.
Hon går mot huset.
Han kliver ut.
- Går mot mig. - Håll dig lugn.
Han kommer hit. Vad gör jag?
Jojo, svara.
Jojo?
Han lutade sig mot min bil. Jag höll på att skita på mig.
Hon lägger saker i bagageutrymmet.
Hon klev in i bilen.
- De kommer mot dig, GG. - Uppfattat.
Åker på Rue Belliard.
Åkerpå Mont-Cenis. Nu har vi honom.
Om ett par dar åker jag till Milano med Charlie.
Milano? Varför?.
Vi ska träffa hans vänner i Röda Brigaderna.
- Får inte jag följa med? - Inte den här gången.
BMW.n passerade mig i medelhög fart.
Rött Ijus i korsningen.
Sura inte.
- Du kan fixa till lägenheten. - Det är inte roligt utan dig.
Han stannade. Bakom tre bilar.
Vi slår till vid Clignancourt. Han får inte komma ut på ringvägen.
Jag är snart hemma igen.
Det är dom. På väg mot Ornano.
- ÄIskar du mig? - Ja, jag älskar dig.
- Nu blev det grönt. Var med nu. n kör!
Jojo, på väg mot Clignancourt.
Jag ser Clignancourt. Vi hinner.
Fan!
Jag är faktiskt född bara en kilometer härifrån.
n kommer. Jag ser den.
n är på plats. - Jävlar!
- Kör. - Släpp fram honom.
Ut, ut, ut!
Ut, sa jag! Hörde du inte?
- Ut nu! - Min hund! Min hund!
Nerpå marken!
- Ni sköt min hund! - Rör dig inte!
Ni sköt min hund, jävla svin!
Rör dig inte!
Rör dig inte! - Handfängsel.
Nu går vi.
Kör hunden till en veterinär.
Spärra av.
Vart tog lastbilen vägen?
Det är slut. Han är död.